Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Beseiret ved Ethandun, ble jarl Guthrum døpt og gjort til
kong Aethelstan av East Anglia.
I Wessex anser Aethelwold seg fortsatt som den sanne arvingen til tronen.
Jeg ser det som en konge ville sett det.
- Men kong Alfred har andre planer. - Skal jeg giftes bort?
Et permanent bånd mellom Wessex og Mercia.
Hvem av dere er Aethelred?
Alfred tvang meg til å fornye min troskapsed.
Han sendte meg for å drepe nordboer- brødrene Erik og Sigefrid.
Etter å ha tatt Sigefrids hånd forviste jeg dem.
Dere vil ta ett skip og forlate Northumbria. Dere får aldri komme tilbake.
Jeg sverger!
Og til slutt i Northumbria tok jeg hevn mot Kjartan
og hans sønn Sven, og frigjorde min fangede søster Thyra.
La meg hjelpe deg.
Etter å ha slått danene,
giftet jeg meg med min kjære, Gisela.
Og nå virker alt stille.
Men for en kriger kan det aldri bli fred.
Skjebne er alt.
TRE ÅR SENERE
KONGEDØMMET MERCIA
Vi er fremme.
Grunne der fremme. Vær klare.
Hun sier at hun elsker meg.
- Jeg sverger. Hun sier at hun elsker meg. - Klart hun gjør.
- Sihtric, hun er ei hore. - Nei.
- Hun er ferdig med det. - Det hun elsker er sølvet ditt.
Er det navnet på kuken hans?
Jeg vil gifte meg med henne.
Og jeg vil at du skal drepe daner og overleve natten.
Vi er den eneste sjansen landsbyboerne har.
De har begynt.
Elgin. Gi meg flasken.
Hvis du ønsker å leve, gutt, tar du hånda vekk fra sverdet ditt.
Det kommer ikke til å være mer enn 30 plyndrere.
Vi gjemmer oss og venter.
Vi angriper på min kommando, ikke før.
Dere hørte herren, vi finner dekning.
Kom igjen!
- Løp og gjem deg. - Elgin!
Elgin, reis deg!
Vi har tatt med noen fanger. Hold dem stille!
Elgin!
- Er du full? - Nå!
Vi dreper hver eneste jævel!
Hva heter du?
Hun heter Aethelflaed, herre.
Er du moren hennes?
Nei, herre.
Kongen, Alfred,
har en datter som heter Aethelflaed.
Hun er sterk og modig.
Du må være det samme.
Dra tilbake til landsbyen din, ta deg av de døde.
Finan, heng tre av de døde fra tærne, synlig fra elven!
Herre.
Ta tilbake det som tilhører dere. Dere er trygge nå.
Du vil dra tilbake til rottereiret ditt og fortell alle som vil høre:
Ovenfor Lundene tilhører elven Temes til Alfred,
og blir voktet av Uhtred av Bebbanburg.
UHTREDS WESSEXHJEM
Det var et velkomment syn,
kona mi og gutten min.
Jeg tror at vi gir ham for mye mat.
Ikke glem datteren din, hun er her også.
- Gikk det bra? - Det gjorde det, ikke en skramme.
Du har besøk.
Han har vært her hele natta.
Aethelwold.
Hvor mye av ølet mitt har du drukket?
Ikke en kopp.
Ikke en dråpe øl har kommet over mine lepper på minst ti dager.
Har du vært syk?
Ikke syk, men... edru,
som, som du vet, er ulikt meg.
Men det er viktig at du aksepterer at jeg er edru.
Si det du er her for å si, du har ventet lenge nok.
De døde taler.
Jeg har sett det, hørt det. De døde taler.
- De døde? - Et lik.
Jeg så ham reise seg fra graven og tale.
Og hva sa dette liket?
Det han sa angår oss begge, oss alle,
derfor mitt besøk og det jeg forteller deg er hans ord, og ikke mine, forstår du?
Hva sa han?
At jeg skulle være konge.
Nei, tro meg, det er sant.
Han sa at jeg skulle være kongen av Wessex,
og at du også skulle være konge.
Han sa at du, Uhtred, vil bli kronet til kongen av Mercia.
Bjorn hørte det fra de tre nornene.
Bjorn?
Det er hans navn.
Han er en dane?
En død dane, ja.
Derfor en god dane.
Vi er kongelige, du og jeg.
Jeg har gjort mitt ytterste for å tjene Alfred, men uten belønning eller respons.
Hvor skal du?
Vaske blodet av hendene mine og så til sengs!
Tror du meg ikke?
Hvor så du dette liket?
Mercia. Over Watling Street.
Du dro over til Daneland?
Jeg dro til den delen av Mercia som Alfred ga til danene, ja.
Du vandret tilfeldigvis over Watling Street?
Jeg ble sent etter! Jeg ble invitert! Og det samme vil skje med deg!
Jeg vet hva jeg så.
Du vil bli dronning.
Kanskje jeg ikke vil være dronning.
Når Bjorn er klar for å snakke vil det komme et sendebud.
Fortell meg,
ønsker du å skade Alfred?
Nei, selvsagt ikke.
Jeg mener, jeg ønsker han var død, men jeg ville ikke skadet ham.
Jeg vet hva jeg så.
Jeg vil ikke utnytte gjestefriheten deres.
Takk for vennligheten din.
Du er sverget til Alfred.
For å bli konge av Mercia vil du måtte bryte den eden.
Hvis det er min skjebne.
Så da tror du at han snakker sant?
Nei, det gjør jeg ikke.
Men jeg vet at han ikke lyger.
Sannheten er noe annet.
Vi vil ikke ha en fiende som Alfred.
Og Alfred vil ikke ha en fiende som meg.
Det virker som det er fin fremgang, herre.
Folket i Cookham virker å være i godt humør.
Det virker sånn.
Vi får se.
Herre konge.
Åpne portene!
- Finan. - Hva?
Herre konge. Velkommen til Coccham.
Finan.
Herr Uhtred er ved festningen, borgen.
Vil du hente ham, Finan? Vi venter i hallen.
Det skal jeg gjøre, herre.
Mannen må ha en prest for hver dag i året.
Gud være med deg.
Herre, vi krysser over til Wessex.
Denne strekningen blir beskyttet av herr Uhtred.
- Du sier at du har handel der? - Det har jeg, herre.
Herre, vær så snill.
Jeg kan ikke risikere å miste skipet mitt.
Du vil beholde skipet ditt.
Det er lett nok å si.
Det er en hednings hall.
Herre, du sier det samme hver gang vi er på besøk.
Uhtred er en hedning, og det er hallen hans også.
Jeg synes at det er irriterende at han ikke vil vokse,
han insisterer på å klamre seg til denne eldgamle troen.
Troen til våre forfedre.
Som ikke visste bedre.
Herre konge.
Forfriskninger.
Takk, Gisela.
- Jeg håper du har det godt. - Det har jeg, herre.
Og enda bedre med ditt besøk.
Ølet er nybrygget.
Glimrende.
- Du trives i Wessex, håper jeg? - Det gjør jeg, herre.
Jeg har det godt, familien har det godt,
og det er fred, dette er alt jeg ønsker.
Og hva med deg? Er du fornøyd?
Min datter er gammel nok nå, og vil snart bli giftet bort.
Jeg er... spent.
Aethelflaed er en søt jente.
Det er hun.
Liker du beileren hennes, herre?
Aethelred.
Han tjener et formål. Han er gudfryktig.
Vel, vi ser frem til bryllupsfeiringen i Winchester.
Og jeg ønsker henne... lykke.
Formålet med giftemål er ikke å være lykkelig, min kjære.
Da er jeg heldig.
Jeg ber om at min kone sier det samme.
Det gjør hun nok Odda, siden hun ser deg så sjelden.
Herre konge.
Herre Odda.
Steapa, min venn.
Uhtred, du fortjener ikke slik en sjarmerende kone.
Jeg kan bare være enig, herre.
Jeg forventet deg ikke, det har ikke vært noen beskjed.
Jeg hører du har hengt en mann?
Jeg har hengt mange menn i det siste.
Plyndrere, daner.
Allerede døde, herre.
Jeg snakker om en saksisk mann, en mann fra Coccham, fra Wessex.
Er det derfor du er her?
Blant andre bekymringer.
Den mannen var en tyv, herre,
så enkelt som det.
Du hang ham uten rettergang.
Han var skyldig.
- Ganger tre. - Det er formålet med en rettergang
å bestemme skyld. Folk må få se rettferdighet skje fyllest.
Da skal jeg sørge for en rettergang.
Det er litt for sent for det, er jeg redd.
Har det vært klager, herre?
Det er lover,
nøye skrevet lover, og hvis du ønsker å fortsette å være en oldermann
vil du følge dem. Du skal ikke påtvinge dine hedenske idealer
innen mitt kongerike.
Vi er vest for Watling Street, ikke øst.
Ja, herre.
Vi krysser ikke over til Daneland, vi krysser ikke over til Danelaw,
i tanke, kropp eller ånd.
Nei, herre.
Min nevø, Aethelwold. Han var...
Vel, han ble sett gjøre akkurat det:
forlate Wessex, krysse gjennom Mercia fra vest til øst. Er du klar over dette?
Det er jeg ikke.
Da Aethelwold var her, nevnte han ingenting om å dra over til Daneland.
Hva nevnte han da?
Han nevnte deg, herre, og hvordan du tok kronen hans.
Aethelwold er alltid ørkesløs.
Mitt råd er det samme som det alltid har vært,
du burde gi ham en rettergang og så drepe ham.
Hvis djevelen begynner å hviske i øret hans har jeg kanskje ikke noe valg.
I tillegg til mennene du hang opp,
hvor mange andre plyndrere drepte du?
Vi drepte rundt 30 totalt sett, de hadde plyndret en landsby.
Som lå i Mercia.
Herre, vi hørte skrikene i natten.
Mercia er svakt.
Dets folk har ingen beskyttelse fra danene.
Mercia er uorganisert og det vil endre seg, det vil bli borger.
Hva er det?
Den bygningen der?
Det er et sted for bønn, herre.
En kirke, Uhtred?
Ikke helt, herre. Det er et skur med et kors på.
Hvis dets formål er bønn, da er det en kirke.
Herre! Et skip nærmer seg!
Handelsmenn!
Kanskje du ønsker å be litt, herre?
Jeg må se til handelsmannen.
Ja, det vil jeg gjerne.
Herre!
Jeg tenkte nettopp på deg.
Du var i bønnene mine, mener jeg.
Takk, Hild.
Vær så snill og fortsette, ikke la meg forstyrre freden din.
Har du lyst til å sitte med meg,
i fred, herre?
Det har jeg, Hild. Jeg gjør det.
Får jeg spørre...
...har du funnet din varige fred?
Jeg er nær, herre.
Jeg føler meg bedre her med Gud, enn med sverdet mitt.
Mot uten sverdet er den vanskeligere veien.
Det må, etterhvert...
...bli den eneste veien.
Jeg ber om at du finner din fred raskere enn meg.
Takk, herre.
Du, bli ved skipet.
Godwine, jeg ventet deg for flere dager siden.
- Har du med øksehodene? - Det har jeg, herre.
Laget i Frankia, kan felle et eiketre.
- Hvor mange? - Hvor mange trenger du?
Min mann så krigere på skipet ditt.
Er det sant?
Bare tre menn, herre. Det er en nordboer.
Han ønsker å snakke med deg, alene.
- Kan jeg stole på denne nordboeren? - Han sier at du kjenner ham.
Han heter Erik. Han har en bror, Sigefrid.
Finan, ved første tegn til problemer, brenn skipet.
Det vil ikke bli behov for ild, herre.
Sihtric, hent meg en bunke fakler.
Jeg liker å være forberedt.
Uhtred av Bebbanburg.
Her er du, fortapt i Wessex igjen.
Jeg er sverget til kong Alfred...
...derfor er jeg her.
Hvorfor er du her?
Jeg er ikke ute etter å slåss, ikke ennå.
Kan du tro at jeg reiser for å treffe en død mann?
- Holder du på med trolldom nå? - Det er min skjebne, er jeg fortalt.
Du har mitt ord om at jeg vil overholde mitt møte i Mercia,
og så drar jeg tilbake til Frankia.
Sigefrid er i Frankia?
Det er han,
men ikke så mye lenger, min bror er... rastløs.
Vi har vokst oss sterke i årene siden Northumbria.
Vi har en flåte nå, 19 skip.
Som du vil seile hvor?
Vi har ingen bestemte planer,
annen enn å høre på Bjorn.
Den døde mannen.
Du sier det uten overraskelse, Uhtred.
Jeg tror at du har hørt om dette spøkelset.
Han snakker for de tre nornene. Vi kan ikke ignorere ham.
- Vi? - Du og jeg.
Etter hans nederlag ved Ethandun, avviste jarl Guthrum våre guder,
og de er sinte.
De vil ha hevn.
Jeg tror at vi har blitt valgt.
Du vil motta invitasjonen din. Du får sikkert se selv.
Hva om jeg nekter å møte dette spøkelset?
Dette er en sak for de tre nornene og gudene.
Og hva om jeg tror at dette spøkelset er en felle...
...at det er Sigefrid som vil drepe meg?
Du har mitt ord at det ikke er det.
Jeg sverger...
...alt vi vil er å ha Uhtred av Bebbanburg på vår side.
Får jeg nå lov til å passere for å holde min avtale?
Det får du.
Ha en trygg reise...
...helt tilbake til Frankia.
Uhtred Ragnarsson.
Du vil alltid ha min respekt.
Men ikke glem at du ble oppdratt som dane.
- Var buljongen passende, herre? - Buljongen var utsøkt, Gisela.
Likeså ølet.
Du burde moderere deg, Odda, du har en stige å klatre til senga.
Du kan alltids bli båret, herre.
Det ville ikke være første gang.
Og jeg garanterer at det ikke blir siste gang.
Herre, du får meg til å høres ut som en drukkenbolt.
Selv om hodet mitt vil gjøre vondt i morgen, det vet jeg.
Vel, da blir det øl til frokost, herre, den eneste kuren.
Var nevøen min full da han var her sist?
Aethelwold er ofte full, herre,
men denne siste gangen rørte han ikke en dråpe.
Han nevnte at han har vært edru i dagevis, som kom som en overraskelse.
Det er et mirakel.
Ikke helt.
Aethelwold er ikke helt idiot, herre.
Hvis han er uvirksom, kan han ikke hjelpe med å bringe orden til Mercia?
- Han kjempet godt ved Ethandun. - Som han liker å minne folk på.
Han er en like god mann som Aethelred.
Uhtred, du snakker om saker du ikke forstår,
saker som ikke angår deg.
Sikkerheten til Wessex angår meg.
Jeg er glad for å høre deg si det.
Hvilket er grunnen til at vi drepte plyndrerne, herre.
- Plyndrere som tilhørte jarl Guthrum. - Hans navn er nå kong Aethelstan,
det har vært hans navn siden han ble kristen.
Uansett hva han blir kalt, det er hans menn som nå bryter freden.
- Du er sikker på dette? - Det er jeg.
De samles ved elvemunningen til Temes ved Beamfleot.
Det er sant, herre, 200 eller mer, vi har sett det.
Og antallet øker.
Hvis disse røverne er Aethelstans menn, er de hans bekymring.
Helt til de bestemmer seg for å blokkere elven, herre.
Da vil Wessex bli sultet for handel.
Aethelstan får ta seg av dem.
Han må drepe dem.
Jeg tror vi må drepe dem.
Det vi må gjøre er å beholde freden!
Krig kan ikke alltid være svaret!
Herre, tilgi meg, men du snakker om saker du ikke helt forstår.
Disse mennene vil ikke lytte til Aethelstan,
og Aethelstan vil ikke ta seg av dem.
Foreløpig er de røvere, men finner de en herre å tjene,
vil de bli en hær.
Svar meg på dette. Hvor kan denne herren komme fra? Kjenner jeg ham?
Burde jeg frykte ham?
Du kan være sikker på at han ikke vil være kalt Uhtred, herre,
hvis det er det du mener.
Mitt råd, herre, er å sende skip og menn til Beamfleot.
Vi skal holde freden.
De sier at det er en ære å ha en konge boende,
men hans menn og prester har spist nesten en vinters forråd av mat.
Uhtred, hvordan kan du tjene en mann som ikke ser verdien din?
Å, han ser den.
Hans gud vil ikke tillate ham å omfavne det.
Han misliker meg mer for hver dag.
Da burde du spørre ham om å frigi deg.
Og vi kan dra nordover, til broren min og til Ragnar.
Jeg er tilfreds her, men vi kan ikke bli en fiende av Alfred.
Herre.
Hild. Du ser skremmende ut.
Jeg tror jeg foretrakk deg med et sverd.
Sverdet mitt har blitt tungt.
Men du kan antagelig drepe noen med det der.
Jeg må snakke åpent med deg.
Jeg vil gjerne bygge et hus, et nonnekloster, her i Coccham,
men med din tillatelse og biskopens, selvsagt.
Det er riktig tid for det nå.
Du har min tillatelse, ingen tvil.
Takk skal du ha.
Og du har min beskyttelse...
...alltid...
...abbedisse Hild.
Du vil alltid være for god en kvinne for Gud alene.
Alfred vil bli glad.
KONGEDØMMET EAST ANGLIA
Legg inn årene, sikre henne!
- Og, Haesten! - Herre?
- Sørg for at skipene er godt voktet! - Ja, herre!
Festingen i Beamfleot.
Og alle mennene inni.
De er våre nå.
Selv luften er rik her.
Hvor langt opp elven er Lundene?
En halv dag, med tidevannet.
Vi tar det så snart vi kan.
Og Uhtred?
Som vi planla.
KONGEDØMMET WESSEX
Ser du frem til bryllupet, fader?
Det gjør jeg, fader Beocca.
Jeg liker et bryllup like mye som andre drukkenbolter.
Hvordan er din egen dame, fader, danen?
Thyra? Hun er ikke min dame.
Hun har det godt.
Hun har en litt merkelig skjønnhet.
Ja.
Hun er... Ja.
Jeg forteller Gud hver kveld hvor mye jeg savner et kvinnfolks selskap.
Han sender meg ingenting.
Vi snakker, Thyra og jeg.
Hun er en behagelig kvinne.
Det finnes ikke et bedre syn
enn det av en naken kvinne med utstrakte armer.
Nesten der.
Herre?
- Herre? - Beocca, kom inn.
- Fader Pyrlig. - God dag, herre.
Jeg leser bare om strider og plyndringer.
Hva slags sted må ikke Daneland være?
- Full av synd, herre. - Utvilsomt.
De streber bare etter å drepe og drive hor.
Herre. Skal vi vente?
- En liten stund. - Dame Aelswith.
Dame, jeg ber om unnskylding for min noe fargefulle beskrivelse
av livet som en dane.
Vi er klare, herre.
- Fader Pyrlig, jeg har en oppgave til deg. - Herre.
Du er kjent med East Anglia, ikke sant?
Det er jeg, herre, et område med intetsigende ynde.
Du skal dra til kong Aethelstan, han kan trenge hjelp med å lese dette brevet.
Aethelstan.
Han skal ta seg av de røffe danene ved Beamfleot, og det raskt.
- Hvis du kan understreke "raskt". - Understreke raskt.
Du har blitt tildelt en vakt. De venter på deg i stallen.
- Skal jeg dra nå, herre? - Raskt, fader.
Kan jeg si at jeg så litt frem til feiringen, herre.
Hele Winchester skal feire.
Raskt.
- Ja, herre. Jeg skal samle mine saker. - Herre.
Er du klar?
Det er jeg.
Det er fortsatt litt dekorativ jobb å gjøre.
Ikke rør den, du har blekk på hendene.
Si hva du synes.
Liker du det?
Jeg har aldri sett noe så vakkert.
Han fortjener deg ikke.
Sa ikke jeg det samme?
Jeg håper at Aethelred sier det samme.
Aethelred burde anse seg selv som en meget heldig ung mann.
Og med tiden vil du nok bli glad i ham.
- Jeg er allerede glad i ham. - Å, hysj nå.
Du har bare så vidt møtt ham, sist gang for over et år siden.
Aethelred er en god og gudfryktig mann.
Som er litt for glad i seg selv.
Vil Uhtred komme til bryllupet?
Dessverre vil han nok det.
- Jeg ser ham som vår lykkebringer. - Nå, det skal ikke være noe snakk
om lykke eller bringing. Det er Guds vilje og intet annet.
Han være lovet.
Det er et fruktbart land, herre.
Ikke grønnere enn Mercia.
Selv om Wessex har fordelen med å ikke dele grense med Wales.
Wales mot vest, danene mot øst, og Alfred mot sør.
- Vi er omringet. - Jeg vil si at vi er perfekt plassert,
i selve senteret av Alfreds tanke om et England.
- Vesentlig. - Ja, jeg liker det.
Herre?
Har du tatt en avgjørelse enda?
Har du gitt det noen tanke?
Gitt tanke til hva?
Uhtred.
Min forespørsel om å giftes, herre. Jeg vil gjerne ha en familie.
Herre, svar mannen.
Jeg vil snakke med henne i Winchester og gi deg min avgjørelse.
Takk, herre.
Men du skal ikke gi henne mer av dine armringer eller sølv.
Men er det ikke den store herr Uhtred fra den lille, ukjente landsbyen Coccham.
Jeg ser at du drikker igjen, Aethelwold.
Bare en kopp eller to, intet mer.
Jeg har nyheter til deg.
Du vet hvor du finner meg.
Før du drar til et vertshus vil jeg gjerne snakke med deg.
Om hva?
Privat.
Uhtred, vær så snill.
La oss ikke forte oss å gjøre en fiende av Alfred.
Og hvis den døde mannen og gudene sier noe annerledes?
Det gjør de ikke, hvis de i sannhet er guder.
Og også...
...jenten som Sihtric elsker, du skal ikke snakke nedsettende om henne.
Hun er en vertshushore.
Og hva er Aethelflaed?
Hva er en fredsku, om ikke en hore?
Det er helt klart en forskjell.
Hun vil giftes og bli hoppet på av en mann hun ikke kjenner for en pris.
Hvor er forskjellen?
Det er måten.
Hun er en hore i en brudekjole.
Hvis det er måten, da tilhører jeg fortsatt onkelen din!
Jeg vil ikke si mer.
Det er jeg glad for å høre.
Uhtred.
Uhtred, alltid en glede å se deg.
Og deg, fader Beocca. Du ser bra ut.
Jeg har det bra.
Jeg vil at du skal møte fader Pyrlig.
Herr Uhtred, jeg har hørt mye om deg.
Fader Pyrlig var kriger selv en gang.
Sverd og spyd, herre,
men en mann blir lei av å stikke jernobjekter i magen på andre menn.
Jeg ville ha likt en kopp øl med dere begge, men jeg må forlate dere.
Har du brevet sikret?
Det har jeg, fader. Jeg har lagt det ved siden av ballesekken min.
Herr Uhtred, det var en ære.
Uvanlig prest.
Ja.
Uhtred, det er en sak som jeg må snakke med deg om,
om Thyra.
Som jeg sier, er hun bedårende.
Men problemet mitt er dette.
Hun... må dra, føler jeg.
Bli med deg til Coccham eller dra tilbake til Ragnar.
- Du vil ikke ha henne her? - Nei.
Jo. Nei, jeg vil ha henne her, der er bare at...
Jeg kan bare ikke tenke,
jeg kan ikke arbeide, jeg kan ikke sove.
Det har vært sånn i månedsvis.
Jeg kan så vidt be.
Og selv når jeg ber, ber jeg bare for meg selv,
noe som er veldig galt.
- Syndig. - Galt.
Jeg visste ikke at hun hadde blitt slik en byrde, fader.
Hun er ikke en byrde.
Hun kunne aldri være en byrde.
Da er jeg ikke med, fader. Hvorfor må hun dra?
Fordi jeg kan ikke tenke på noe annet enn henne!
Det er konstant og det er patetisk,
og håpløst fordi...
...hun er vakker, og jeg er... Beocca.
En mann gammel nok til å være hennes mye eldre bror.
Du smiler.
- Nei. - Du ler av meg.
Nei, fader, jeg sverger, jeg ler ikke av deg.
- Jeg kan se tennene dine. - Jeg deler din glede!
Det er ingen glede!
Jeg føler at jeg er i en slags skjærsild.
Thyra kommer ikke til å dra til Ragnar.
Hun er lykkelig her i Winchester med deg.
Tullsnakk.
Beocca, du er hennes fred. Hennes lykke.
- Gift deg med henne. - Gifte meg?
Du burde gifte deg med henne, fader, og ta henne til sengs.
Og så gi takk til Gud for at han gir oss slik glede.
Han være lovet, fader.
Han være lovet!
Men hva om hun nekter?
Er det Aethelred?
Fra det jeg vet, kunne ikke Alfred ha valgt en større lort.
Jeg har aldri møtt mannen, men bare fra å se på ham
ser det ut som han ble bæsja ut av rumpa til en gigant.
Han skal bli konge av Mercia, sier de.
Oldermennene i Witanen sier det.
Herre av Mercia, kanskje.
Alfred vil aldri la en annen sakser bli kalt konge.
Ei heller vil en død mann som heter Bjorn.
- Han ønsker å møte deg. - Kom med meg.
Du klyper meg.
Denne var ren!
Hva har du å gjøre med mine saker? Hvem ga deg denne beskjeden?
- En skald! En hedensk skald... - Hans navn?!
Eilaf! Eilif! Noe daneaktig, noe rart!
Sier det deg noe? Nei, det gjør det ikke.
Jeg er et sendebud, intet mer.
- Om du liker det eller ei, er vi bundet. - Bundet?!
Ja!
Våre forfedre var konger, og vi blir så vidt anerkjent som oldermenn.
Vi fortjener mer.
Spesielt du fortjener mer!
Selv har jeg et kammer i palasset, og det er alt,
det er alt jeg har av land. Han har ikke gitt meg noe.
Jeg er ikke del av Witanen, engang.
Jeg kan se at du er delt, men hvorfor skal vi stå stille
og se på mens makten og rikdommen blir gitt til Aethelred av Mercias like.
Du var vitne, du så ham nettopp nå,
rei gjennom Winchester som en påfugl, som om han var konge...
Når?
Når skal jeg møte denne Bjorn?
Hvis vi drar i kveld, kan vi være tilbake om to dager i tide for bryllupet.
Jeg skal ta deg dit.
Se ham reise seg fra graven og du vil vite at alt er sant.
- Han vil ikke spørre igjen. - Herre!
Ikke snakk! Ikke rør deg!
Vi drar så snart hestene mine er avkjølte og matet.
Forandringens vind blåser, herr konge.
Du vil bli glad for å høre at jeg har tatt en avgjørelse:
du kan gifte deg med denne piken.
- Herre, takk... - Etter at du har gjort noe for meg.
Hente Clapa, og gå til stallen og vent på meg.
Sørg for at hestene har fått vann og mat, og er klare.
- Ja, herre. - Gå.
Takk, herre.
Vi vil kalle vår første sønn Uhtred, herre.
- Nei, det skal du ikke! - Nei, det skal jeg ikke.
Thyra.
Beocca.
- Du skremte meg. - Tilgi meg.
Kommer du inn?
Jeg har middag.
Det er noe jeg må si, Thyra,
noe jeg må spørre deg om.
- Spør da. Vil det... - Gift deg med meg!
Jeg sa gift deg med meg.
Det var egoistisk av meg å spørre, å i det hele tatt nevne ordet,
men... jeg er redd for at du har blitt noen jeg ikke kan leve uten.
Du er redd?
Livet uten deg...
Frykt ikke mer.
Jeg er her...
...alltid.
- Middag? - Han være lovet.
Her er det.
Skaldenes hall.
Den ble gitt til Eilaf av hans herre, for tro tjeneste.
Sihtric, du vil ikke gå videre,
ikke før vi er i hallen og inne.
- Hele tiden vil du være utenfor syne. - Ja, herre.
Om den døde mannen reiser seg,
når han går tilbake til graven vil du fortsette å se.
Hva om han ser meg, herre?
Hva om...
Hva om han vet at jeg er i nærheten?
Da kan du drite deg ut.
Du skal være ute av syne og holde vakt.
Ja, herre.
Det er menn, krigere.
Vi er her for å møte Eilaf, skalden.
Vi har en invitasjon.
Hvem er leder her?
- Du? - Jeg er.
Jeg er Haesten,
og du er Uhtred av Bebbanburg.
Du sparte mitt liv i Eoferwic, herre.
Du er ventet og velkommen.
Gå og piss.
Hvem er han?
En tyv, herre.
Jeg tjener Erik...
...Sigefrids bror.
Han sender deg gode ønsker.
Erik er ikke her?
Det er han ikke.
Og hvis det var opp til meg, var jeg heller ikke her.
Mine menn...
...er redde.
For spøkelser?
Det er ikke et syn du vil glemme.
Min herre vil at du skal vite at han vil være ved Beamfleot og ikke Frankia.
Med Sigefrid?
Men hans bror og med flåten.
Han insisterte på at du ble fortalt.
Hvor til etter Beamfleot?
Det vet jeg ikke.
Men håpet er at du vil komme til oss der.
Eilaf hviler seg for å være klar for kvelden. Kanskje du ønsker det samme.
De har en flåte.
- Hvor mange, undres jeg. - Nitten skip.
Det er mer enn 500 menn, i tillegg til de som allerede er der.
Og de som kommer.
Da har det begynt.
- Hva? - Slutten på freden.
Du står for nære, jente.
Ikke få meg til å snakke til deg igjen.
Etter bryllupet burde du vurdere å få Aethelred til
å fortjene privilegiet sitt.
Plyndring og ran fra danene kan ikke tolereres, ikke én.
Det burde være Aethelreds ansvar.
Og oldermennene fra Mercia burde være med på en Witan i Wessex.
For hvilket formål?
For å kunne bukke til kongen,
og se herren av Mercia gjøre det samme.
Jeg tviler ikke et øyeblikk på at Aethelred har drømt... drømmer om
å ta over for meg.
Det vil være en enkel påminnelse om hans stilling.
- Unnskyld meg, herre. - Odda. Kom inn, sitt med oss.
Herre, det er både om noe og ingenting.
Sitt.
Uhtred forlot Winchester i går kveld.
Og dro hvor?
Vi vet det ikke sikkert.
- Og hva med hans nåværende heks? - Hans kone, kjære.
Dame Gisela er fortsatt i Winchester.
Da kan han ikke ha dratt langt.
Aethelwold er med Uhtred.
Hvilken retning dro de?
Mercia, herre.
Jeg tror det er noe mer enn ingenting, Odda, og jeg er mektig lei av
den stadige ulydigheten.
Men den vil ikke ødelegge apetitten din, herre.
Det vil den ikke.
Sett en vakt på Gisela.
Hun må ikke dra noen steder før hennes ektemann er tilbake og har forklart seg.
Fader Beocca.
Herre, herre, dame.
Jeg har nyheter.
Er Uhtred tilbake?
Fra hvor, herre?
Hva er dine nyheter, fader Beocca?
Jeg skal gifte meg.
Den en gang stolte og modige jarl Guthrum...
...kaller seg selv nå kristen!
Han kaller seg selv "kong Aethelstan",
men han er bare Alfreds bikkje
og han skjemte ut oss alle!
Han har skjemt ut alle krigere som har gått før oss!
Han har skjemt ut gudene!
Og gudene kaller alle menn samlet her i dag for å hevne dem!
Og hevne dem vi vil!
Innen soloppgang i morgen,
skal Lundene og alle dens rikdommer bli deres.
Tro meg når jeg forteller dere,
at gudene er med oss!
Gudene er med oss!
KONGEDØMMET MERCIA
Tilgi meg for ikke å være våken og hilse deg, herre.
Bjorn har gitt meg lite hvile i det siste.
Vi forstår.
Gudene mangler ekte menn.
Så jeg takker deg for at du er her, Uhtred av Bebbanburg.
Etter i kveld...
...håper jeg å sove.
Hent blodet.
Det er dags.
Det er en kristen kirkegård.
Ja, herre.
Kanskje det er derfor Bjorn ikke får hvile...
...eller gå videre.
Vær så snill, nei.
Vær så snill...
For å reise de døde, herre,
må vi sende et bud over golfen.
Er han skyldig?
- Dobbelt. - Vær så snill, jeg ber deg herre.
Jeg har en kone, jeg har barn, vær så snill.
- Hva stjal du? - Bare et lam, herre, for familien min.
- Og skinn. - For familien min, herre!
Jeg beklager, men en dobbelttyv fortjener å dø.
- Nei! Vær så snill... - Putt den i munnen hans.
Nei, vær så snill, herre. Jeg ber deg.
Jeg kan slåss, jeg kan jobbe, jeg kan tjene, herre. Vær så snill, jeg ber deg.
Jeg er på din side, herre.
Hva er det, vær så snill?
Nei, herre, vær så snill, nei.
En harpestreng, herre. En bro fra vår verden til Bjorns.
- Drep ham. - Nei, vær så snill, herre!
Vær så snill, herre, nei!
Få beskjeden inn i munnen hans og drep ham!
Spar meg, og jeg vil betale tilbake med takknemlighet!
Vær så snill, herre! Nei!
Bjorn, du har blod.
Jeg har gitt deg liv.
Jeg har sendt deg en melding.
Hvis det er fred du vil ha,
får du det ikke før vi har hørt deg tale!
- Harpestrengen. - Velkommen, Bjorn.
Dette er herr Uhtred,
som har sendt mang en dane til det stedet du lever.
Jeg lever ikke.
Du har en melding til herr Uhtred.
Herr Uhtred.
Nå ser jeg deg.
Gudene har fått sitt offer,
og brødrene har i kveld
begynt det som ikke kan stoppes.
Lundenes gate er røde...
...med saksisk blod.
Du skal bli konge.
Konge av Mercia.
Konge av saksere og daner.
Konge over andre konger.
Du. Herr Uhtred.
Begrav ham.
Herre konge?
Det har blitt gjort.
Det vi nettopp har bevitnet...
...tror du at det er sant?
Det gjør jeg.
Jeg også.
Du fikk frysninger, helt sikkert.
Så, hva nå? Du er sverget til Alfred.
Alfred er ingenting sammenlignet med gudene.
Vil jeg foreslå.
Uhtred...
...det er vår fødselsrett å bli kalt konger.
Haesten.
- Herre? - Brødrene Sigefrid og Erik,
er det sant det Bjorn sier? Angriper de Lundene?
Jeg kan ikke si det sikkert, herre, men det var planen...
...å seile opp elva og ta Lundene,
som nå vil være din by...
...som konge av Mercia.
Tekst: Anniken Einan